Ruthania

Moodboard

Allmänt
Ruthania är ett mycket nordligt land på en avlägsen kontinent från ön Ravenna som styrs av Tzar Rehor Bozivyrany. Det är ett kargt och hårt land som består av hög berg, vida sträckta hedar och djupa skogar av de slag som man endast finner i sagorna. Landet är vilt och otämjt med magiska ådror som genomströmmar landet. Magin som bryter fram i Ruthania är av ett mycket uråldrig slag från tiden innan alver, orcher eller människor vandrade på jorden.

Styre
Ruthania styrs av en tzar som ses som landets gudomligt utvalde ledare. Tzaren väljs av prästerskapet ur familjen Bozivyrany då endast prästerskapet anses kunna avgöra vem gudarna valt. Som Ruthanias gudomligt utvalde ledare anses tzaren stå över allt levande och hans ord är detsamma som gudarna vilja. Inte den så annars mäktiga fruktade adeln vågar sätta sig upp mot tzaren ord. Tzaren har inte bara fått sin gudomliga makt för att gudarna valt honom utan för att den vita drakens ande sägs leva inom den utvalde tzaren.

Trotts sin gudomliga makt har tzaren i sin upplysta visdom valt att ta sina undersåtar ord i beaktning när viktiga beslut skall fattas. Inför för sådana beslut kallas landets alla klaners ledare de berömda bojarerna till dumans där tzaren rådgör med detta. Oftast om inte tzaren finner dumans vilja utgöra en fara mot Ruthanias säkerhet tas dumans vilja i beaktning när beslutet fattas. När beslutet är fattat väntas dock bojarerna att följa beslutet om de vill leva, bojarer som vägrar eller finner beslutet strida mot deras frihet förväntas ta sitt liv. Detta för att behålla sin heder utan att behöva gå emot tzarens gudomliga viljan och därmed förinta sin själ.

För att kunna administrerar de mäktiga riket har tzaren sina vojvodern, borgherrarna. De är mäktiga män och kvinnor som besitter stora mäktiga stenborgar de fått till lov av tzaren att ansvara för. De faller på deras uppgift att hålla ett vakande öga på landets adel, tributstater och kolonier. Det är de som samlar in skatt, rustar nationens armé och upprätthåller ordningen. En viktig uppgift för vojovderna är också att upprätthålla de nätverk av hästbytes stationer och värdshus som binder samman imperiet

Imperiet är under vojvoderna indelade klanområde med varje område styrt av en adlig klan, den så kallade szlachtan. Dessa klaner är mäktiga och självständiga, de står över lagen och när de uppfyllt sina plikter anser de sig fria att leva sina liv som de behagar. De värdesätter sitt arv som ättlingar till profeterna och sitt blod renhet högt. Skulle någon förolämpa deras arv eller vanära deras blod kan endast blodshämnd hämna deras vrede. Szlachtan utgör en viktig källa för rikets skatteintäkter och deras privata militära styrkor utgör ryggraden i Ruthanias armé.

Lagen
I Ruthania finns de ingen skriven lag utan istället förlitar man sig på religionen och äldre domar för att avgöra tvister och utdöma straff vid brott. När någon anklagar någon annan för ett brott eller en tvist uppstår faller det på prästerna att tolka de religiösa skrifterna och äldre domar för att avgöra domen. Det är alltid tre präster som utför detta och lyssnar på de berörda parternas vittnesmål. Ofta avgörs domen på de berörda parternas religiösa renhet och blodsarv. Den enda med makt att upphäva en dom och därmed kräva att en ny domstol hålls I Ruthania är tzaren. Det är också endast tzaren som anses kunna döma en adelsman och skulle en adelsman finnas skyldig förväntas denna att ta sitt liv.

Ekonomi
Ruthanias ekonomi är baserad på jordbruk och boskapsskötsel då de flesta i Ruthania lever som bönder vars liv är ett hårts slitande på små åkerlappar eller som herdar långt ut på hedarna. Ruthania är dock ett kargt och magert land vilket gör att skördarna är små och tvingar hedarna till att leva ett halvnomadiskt liv till häst långt borta från sina byar

De hård och karga klimatet i Ruthania gör att de flesta måste förlita sig på naturen för att överleva året. I Ruthania ses därför inte naturens tillgångar som något adeln eller en specifik person äger. Naturens resurser är något livsavgörande för att överleva vintern och för de allra flesta Ruthanier är naturens gåvor något man lärt sig att ta tillvara på. Alla lär sig att jaga och fiska som unga eller att finna de rätta bären och nötterna i skogen.

Denna nöd och brist i det karga klimatet är inget som szlachtan märker av. De njuter istället av lyx och överflöd i borgar av trä och sten. Alla människor som lever på klanernas marker åtnjuter klanernas skydd och vägledning. För att få detta måste de erlägga dagsverken och tunga skatter åt klanerna. Adelns skatteindrivningar har också gjort att de kunnat kontrollera vad bönderna skall odla eller producera. De tunga skatterna och de många arbetsdagarna på klanernas egna fält är en tung börda men samtidigt är det bonde som vågar ifrågasätta adelns rättigheter.

Ruthanias är som rike alldeles för stort och dess befolkning för spridd för att några egentliga städer ska ha kunnat uppstått. Handelsplatser har därför mer sporadiskt uppstått runt klanernas och vojvodernas borgar som ligger utmed handelsvägar. Denna kontroll av handel har gjort de kunnat belägga handeln med tullar och blivit ytterst rika. Adelns kontroll av handel har gjort också att några borgare aldrig riktigt funnits i riket utan handeln har utförts av adeln själva för att tillgodose sig med vad de inte själva kan producera.

Adelns kontroll över handel och deras mäktiga vapenmakt har tvingat nationens hantverkare att bli livegna vid adelns borgar likt. Adeln besitter samma kontroll över vad hantverkarna skapar som de har över handeln eller vad bönderna odlar. Detta gör att adeln har god kontroll över att få producerat vad de vill ha eller behöver. Dock har det gjort att ekonomin har stagnerat, inget som adeln inte ser något behov av kommer att produceras. Kunskaper har ofta svårt att sprida sig då adeln ogärna ser att andra klaner får ta del av deras hantverkares kunskaper.

Religion
Tron är genomgåendet viktigt för alla i Ruthania, inte bara de att tzaren baseras sin makt på tron eller prästerskapets betydelse som domare eller för den delen adeln som ättlinagr till profeterna. Tron utgör det viktigaste stödet och trösten i Ruthaniers liv, att be och offra blod till gudarna är något alla gör dagligen. Tron utgör också en viktig del för Ruthaniers självbild, de är det utvald folket som bär världens räddning och överlevnad på sina axlar. Skulle Ruthania falle kommer världen att gå under enligt ruthanierna.

I Ruthania är det främst fyra gudar som tillbes varav den viktigaste är blodsjugfrun som sägs leva i Ruthaniernas blod. De var hon som valde Rutharierna och välsignade världen hon skapade även Nattens drottning och ljusets dotter. Varje gång man söker vägledning, frälsning eller hopp så ber man och offrar till henne. Nattens drottning vänder man sig till om man söker mörker, rättvisa eller hämnd medan hennes syster ljusets dotter om man söker ljus, försoning eller förlåtelse. Den sista guden, den vita draken, är ingen man direkt ber till utan den vita draken anses leva i tzaren själv. Därifrån kan han bäst skydda sin platoniska älskarinna, blodsjungfrun. Amuletter med den vita draken är dock vanliga som små skyddssymboler i Ruthania.

De sägs eller påstås med att kraften från blods jungfrun får adeln i Ruthania att leva längre än vad någon människa borde. Det ska också vara samma kraft som prästerna använder när de använder sin blodsmagi, en uråldrig form av vildmagi, till att tämja blodet, köttet elelr andarnas vilja efter sin egna

konst
Med ett kargt och hårt land som Ruthania är de få som har råd med konst och det är svårt att tänka sig när de skulle ha tid för det med men den smyger in överallt ofta med religiösa motiv. Det finns tre ting som alla ruthanier strävar att åtminstone ha och de är ett lapptäcke, en ikonmålning och en broderad tygtapet. Dessa tre ting markerar alla de tre viktigaste händelserna i en ruthaniers liv och vårdas med omsorg. Lapptäcket är vackert mönstrade tyg där geometriska symboler skapar motiv som blodjungfruns hopp eller vita drakens beskyddande eld. Lapptäcket broderas ofta av bruden och ses som en markering att brudparet nu ses som vuxna. Ikonmålningen ges när ett gift par får sitt första barn och föreställer en gud eller ett helgon som anses bringa lycka åt familjen. Den sista delen är den broderade tygtapeten som ges när ett hushålls äldsta barn gifter sig och berättar ofta familjens historia. Ofta stannar dessa ting i samma hus som de gavs till och ett hushåll som varat flera generationer har en rik historia att berätta.

Mer bemedlade familjer, i synnerhet adeln, kostar däremot gärna på sig att skaffa flera av dessa ting under hela sitt liv. De låter gärna hela vägar kläs med tygtapeter som berättar flera viktiga hädelser i deras egna liv och även tygtapeter med religiösa berättelser är vanliga.

Sniderier är också vanligt förekommande, när tiden finns över förvandlas de horn och ben från de många jaktbyten till små snidade föremål. Ofta till små amuletter eller till små statyer. Statyerna föreställer ofta djur, människor eller gudar från religiösa berättelser ur ruthaniernas mytiska historia

Nöjen
I Ruthania arbetar folket ofta hårt då tron kräver de och har sällan tid för nöjen eller att tid att roa sig. När det får tid för det om kvällar eller under de långa kalla vintrarna då man ägnar större delen tiden inomhus. Då berättar de sina historier om sitt mytiska arv och sjunger sina sånger om hjältars stordåd. De flesta andra nöjen för den vanliga ruthanien är kopplade till religiösa högtider då man genomför stora offerfester. Ofta träffas olika byar för att hålla skådespel för varandra och tävla med varandra i bågskytte och hästkapplöpning. Dessa offerfester hålls för att välkomna solen vid midvinter, våren, när sådden är avklarad och när skörden är bärgad.

Adeln däremot ägnar ofta mycket tid åt stora gästabud, dessa gästabud fyller en viktig funktion inte bara som nöjen utan också för att vårda politiska allianser mellan klaner. De ägnar också mycket av sin tid åt friidrott, brottning, bågskytte, jakt och ridning. Alla dessa saker kanske ser ut som rena nöjen men de är alla en viktig del av deras träning till att bli soldater med. För de vet alla att en dag kommer de rida i täten i en kavalleriattack för gudarnas skull i de eviga religiösa krigen mot hedningarna.