User blog:SootNpoo/Om hon fick tag i Lazhak..!

Frettah hade vaknat till i ett av de mindre rummen på Klingornas allians, barskrapade som de var på all komfort med bara några små, vinklade gluggar där dagsljus kunde strila in.

Bristen på även detta säger att det är natt. Det kan visserligen också vara kväll, eller tidigt morgon?

Med ett stön vrider hon på sig, försöker känna bakom sig på svansen som Lazhak huggit henne i där i hamnen. Han hade därefter lämnat henne för att förblöda; fick hon tag på den där ormen så skulle hon slita kulorna från honom och tvinga honom att äta dem!

Men först! Hon suckar nöjt när hon släpper sig, känner magen göra lite mindre ont av det lilla och undrar just hur länge hon legat där. Hur hon ens kommit dit? Någon måste ju ha funnit henne och haft vett nog att bära henne till klingornas och den bästa helaren pengar kunde köpa! - Nurket.

Men hade de betalat eller skulle hon? Skulle Caurifellian? Med en suck gömmer hon ansiktet i kudden; fast besluten om att korsa den bäcken när hon kommer till den.

Hon vaknar nästa dag av röster som högljutt talar med varandra, Nurket ville givetvis ha betalt och Bula försöker vänligt men bestämt att be honom ta det med Caurifellian, eller ta sig i brasan, vilket som var bra för henne.

Nurket väser och fräser innan hon haltar iväg för att säkert blåsa någon annan stackare med en av de där “ansiktsförändrar-magierna” som bara höll i sig några dagar om man inte betalade en häftig summa, eller tryckte åt kvinnan ordentligt. Halvorcen tittar in hos Frettah istället, står stöddigt med armarna i kors och suger på ena hörntanden.

-Du tappade nästan svansen, ha! Jag visste väl att du var mer problem än du var värd.

<p dir="ltr" style="line-height:1.38;margin-top:0pt;margin-bottom:0pt;text-align: justify;"><span style="font-size:10pt;font-family:Quicksand;color:#000000;background-color:transparent;font-weight:400;font-style:normal;font-variant:normal;text-decoration:none;vertical-align:baseline;white-space:pre;white-space:pre-wrap;">-Knip igen hålet Bubblan! Det är ett under att du inte sväljer fler flugor än du gör så som du gapar.

<p dir="ltr" style="line-height:1.38;margin-top:0pt;margin-bottom:0pt;text-align: justify;"><span style="font-size:10pt;font-family:Quicksand;color:#000000;background-color:transparent;font-weight:400;font-style:normal;font-variant:normal;text-decoration:none;vertical-align:baseline;white-space:pre;white-space:pre-wrap;">Halvorcen drar efter ett långsamt andetag, ger henne två fingrar innan hon vänder om och går igen bara för att ropa genom den ekande korridoren.

<p dir="ltr" style="line-height:1.38;margin-top:0pt;margin-bottom:0pt;text-align: justify;"><span style="font-size:10pt;font-family:Quicksand;color:#000000;background-color:transparent;font-weight:400;font-style:normal;font-variant:normal;text-decoration:none;vertical-align:baseline;white-space:pre;white-space:pre-wrap;">-Ryktet säger att du blåste Caurifellian, han letar efter dig!

<p dir="ltr" style="line-height:1.38;margin-top:0pt;margin-bottom:0pt;text-align: justify;"><span style="font-size:10pt;font-family:Quicksand;color:#000000;background-color:transparent;font-weight:400;font-style:normal;font-variant:normal;text-decoration:none;vertical-align:baseline;white-space:pre;white-space:pre-wrap;">-Va?!

<p dir="ltr" style="line-height:1.38;margin-top:0pt;margin-bottom:0pt;text-align: justify;"><span style="font-size:10pt;font-family:Quicksand;color:#000000;background-color:transparent;font-weight:400;font-style:normal;font-variant:normal;text-decoration:none;vertical-align:baseline;white-space:pre;white-space:pre-wrap;">-Ha!

<p dir="ltr" style="line-height:1.38;margin-top:0pt;margin-bottom:0pt;text-align: justify;"><span style="font-size:10pt;font-family:Quicksand;color:#000000;background-color:transparent;font-weight:400;font-style:normal;font-variant:normal;text-decoration:none;vertical-align:baseline;white-space:pre;white-space:pre-wrap;">Fan. Fan fan fan! Var det sant?! Hon sätter sig snabbt upp, känner världen snurra en smula men gnuggar sig i ögat med handloven, ser sina kläder ligga i en hög på golvet och sträcker sig efter dem. Om hon fick tag i Lazhak..!

<p dir="ltr" style="line-height:1.38;margin-top:0pt;margin-bottom:0pt;text-align: justify;"><span style="font-size:10pt;font-family:Quicksand;color:#000000;background-color:transparent;font-weight:400;font-style:normal;font-variant:normal;text-decoration:none;vertical-align:baseline;white-space:pre;white-space:pre-wrap;">Ritten till Aglar Mor tog några dagar, en sliten krog låg däremellan och var platsen man kunde vila över natten eller byta häst om man behövde fortsätta på en gång. Frettah tillhörde de senare. Hon tänkte då inte låta den store mörkeralven vänta och säkert bli matad fler lögner om vad som hänt i hamnen.

<p dir="ltr" style="line-height:1.38;margin-top:0pt;margin-bottom:0pt;text-align: justify;"><span style="font-size:10pt;font-family:Quicksand;color:#000000;background-color:transparent;font-weight:400;font-style:normal;font-variant:normal;text-decoration:none;vertical-align:baseline;white-space:pre;white-space:pre-wrap;">Vinden är slitande är uppe och framför henne så blir vägen rakare, bredare, fler eldbråk och något ljuder i vinden som dova metalliska klangar. I fjärran längs en annan klippa kan skönjas breda kättingar hänga från deras sida och över en gigantisk och djup ravin till nästa bergsvägg men är inte dit hon styr, utan raka spåret mot den klippvägg som reser sig framför och längs vägens slut en gigantisk port. Mörk och rostig av tiden. Det gnisslar från burar längs sidorna och hon ser de halvruttna huvudena, sväljer hårt och hoppas innerligt att hennes snart inte ska vara en utav dem.